Mul on kohe anne interneedumit tuksi keerata. Tekitasin inimestes kohutavalt suure kurbuse, et mu nädalavahetus sellise meh tunde tekitas ja midagi nii ainulaadset ja vinget ma sellest ei saanud. Täpselt selline tunne, et ma oleks teiste rahade eest lõbutsemas käinud. ?
Aga no, teile peaks ammu selge olema, et ma olengi shitty naine ja paras tropp ka. Mind paneb imestama see, et vingumas käivad ühed ja samad näod. Nagu… ma olen täiega tropp, aga eemale ei suuda ka hoida. ?
Aga sorri, selline ma olengi – kirjutan asjadest nii nagu mõtlen ja tunnen, ei viitsi ilustada ja keda kohe nii kurvaks muudab asjaolu, et kõik ei kukugi ideaalselt alati välja, siis… teate ju küll. 😀
Igatahes, jätkame siis natuke positiivsemal noodil.
Film, mida me kinos vaatamas käisime, oli “Vanamehe film”. Ütlen ausalt, ma mõtlesin kohe, et raudselt jumala igav, aga kuna meil oli diil, et üks valib ühe filmi ja teine valib teise, siis ega ma nüüd nii emm ka polnud, et kaasa moraalseks toeks ei läinud.
Niii.
Minu jaoks on alati olnud kuidagi nii, et Eesti muusika, filmid, seriaalid on palju lahjemad ja igavamad kui välismaa omad. Et eestlaste laulud on küll head, kohati isegi väga head, aga välismaa omad on nagu kindlapeale pea jagu üle.
Või kui nt peaksin valima Eesti komöödia ja välismaa oma vahel, siis suure tõenäosusega valiksin ikkagi selle viimase. See oleks kindla peale minek.
Aga nüüd. Nüüd olin ma positiivselt üllatunud ja isegi rohkem vaimustuses kui Geit ise. Terve saal naeris. Mina naersin. Üks hetk lausa nii palju, et pisarad olid väljas.
See film oli äge, naljakas, kaasahaarav, põnev, üldse mitte lastele sobilik suuvärgi pärast ja no lahe! Tõesti! Multikatefänn ma ei ole, aga see oli tõesti väga hea!
Naljad võibolla mõne jaoks tunduvad kohati matslikud, aga no ega see ei tule kellelegi üllatusena, et ma mats olen, eks. ?
Nüüd ma enam Eesti filmidele nii lahja pilguga ei vaata. Täitsa sisukaid asju toodetakse siin meie pisikeses riigis. ?
See õudukas, mis nüüd 18.10 kinodesse tuleb, tundub ka huvitav olevat.
Pilt: Vanamehe multika FB konto
Viimased postitused
Jälle uus diivan??! Ehk, kuidas minust äärepealt oleks närvar saanud
Meil on uus diivan. Ja loomulikult olen ka juba etteheiteid saanud, et mis mõttes, jälle [...]
2 kommentaari
Mida nendele lasteaialastele siis selga panna?
Peagi kuue lapse emana mõtlesin jagada soovitusi, mida ühele lapsele sinna lasteaeda siis vaja on. [...]
6 kommentaari
“Kuidas lapsed ikka täiega ootavad kooli”
Ülehomme on esimene september, mis tähendab, et algab uus kooliaasta. Ma kindlasti ei kuulu sinna [...]
8 kommentaari
Kuidas…
Ma ärkasin täna umbes poole kuue ajal selle peale, et keegi sikutas mu juukseid väga [...]
5 kommentaari
Kuidas see ikka on nii julm, et igal lapsel pole oma tuba
Ma olen nende nelja aasta jooksul, mil majas oleme elanud, ikka väga palju etteheiteid saanud [...]
4 kommentaari
Poiss või tüdruk?
Ma pean teile tegema ühe ausa ülestunnistuse ilmselt – kui ma olen kunagi ühegi rasedusega [...]
Kuidas te võiks kõik ennast natuke harida…
… ja mina lihtsalt diivanil lösutada ja ennast mitte harida. Just! Seda ma teha kavatsengi. [...]
4 kommentaari
Ei iial enam…
Olen täna ekstreemselt varajane. Ma ei mäleta, millal viimati nii vara ärkasin, et üles jäädagi [...]
5 kommentaari
Kuidas ma siin oma rõvedate klubi varsti asutan
Irooniline on muidugi see, et klubis võiks idee poolest olla vähemalt kaks inimest, äkki isegi [...]
8 kommentaari