Te teadsite, et naine, kes öösel korralikult magada ei saa ja peab varahommikul ärkama, ei pruugi just kõige paremas tujus olla eks? No enamus naisi kindlasti, mina ka sealhulgas. Teadsite? Kui jah, ma pean teid targaks inimesteks. Kui ei, siis… siis te olete nagu Geit. 😀
Geit seda igatahes ei tea. Oleme juba 10 aastat koos elanud ja kui ma ärkan hommikul sita tujuga, siis suure tõenäosusega võib ta hommikul hakata tegelema millegagi, mis mind täiega kettasse ajab.
Nt kärbsepeks.
Ma vihkan ka kärbseid, olgem ausad. Vanad tõprad koguaeg käivad pinda – ei lase magada. Maanduvad ühel kohal, nats tsillivad seal ringi, kõdi hakkab, ajad minema, tõmbab leebet, natukese aja pärast tuleb samasse kohta tagasi ja nii aastaringselt, iga öö. Või siis, kui ma nõusid pesen. Tsillib mu säärrmarja peal. Vahepeal need raisad ka hammustavad. Vot see on eriti rets.
Agaaa.. mis mind veel rohkem närvi ajab on see, kuidas Geit neid tapab. Tapmises endas pole midagi hullu, aga KUIDAS ja MILLAL ta seda teeb.
Ma ei saanud täna öösel absoluutselt magada. Ja pidin kell 7 üleval olema. Geit viis Hendriku kooli ära ja mina läksin õndsat und tagasi magama kuna täna on üks projekt ja.. ma tahan lihtsalt natuke veel magada!
Pisemad ka magasid. Okei, Krissu oli veits üleval, aga ta silmadest võis aimu saada, et mitte kauaks. Adeele umbes samas seisus. Sättin ka end voodi ja kuulen, Geit tuleb. Tegutseb seal all miskit ja üks hetk hakkavad rämedad paugud käima.
Esimese hooga mõtlesin, et mingi jahimees on meie hoovile tulnud ja ajab oma hommikusööki taga, aga ei, see oli Geit. Tappis kärbseid. Ja ma ei taha teada, kelle pluusi ta sellel korral kasutas. Suure tõenäosusega mitte enda oma. Maja lihtsalt värises iga paugu all.
Ta teeb seda nii jõuliselt ja tugevalt, et laetükke lausa lendab. Nagu… muidu ei oleks isegi hullu, kui ta teeks seda normaalsel ajal ja pärast need laibad ka ära koristaks. Tavaliselt on aga nii, et kui ta kärbsejahti korraldab, on terve tuba laipasid täis, justkui oleks kärbeste seas mingi terrorirünnak toimunud. No ei ole ilus vaatepilt põrandal. “Küll ma koristan!” ütleb ta ja möödub jälle 3 aastat.
Ja nüüd ma olen siin. Üleval. Sest pisemad on üleval. Magamisest võin aint und näha. Hehee kui irooniline.
Okei, ma lähen alla mölisema. Ega ei saa nii, et kui mul halb tuju, siis tal ei ole…
Update: läksin alla, Geit tuli vastu: “Miks sa ei maga?!”
Viimased postitused
Jälle uus diivan??! Ehk, kuidas minust äärepealt oleks närvar saanud
Meil on uus diivan. Ja loomulikult olen ka juba etteheiteid saanud, et mis mõttes, jälle [...]
2 kommentaari
Mida nendele lasteaialastele siis selga panna?
Peagi kuue lapse emana mõtlesin jagada soovitusi, mida ühele lapsele sinna lasteaeda siis vaja on. [...]
6 kommentaari
“Kuidas lapsed ikka täiega ootavad kooli”
Ülehomme on esimene september, mis tähendab, et algab uus kooliaasta. Ma kindlasti ei kuulu sinna [...]
8 kommentaari
Kuidas…
Ma ärkasin täna umbes poole kuue ajal selle peale, et keegi sikutas mu juukseid väga [...]
5 kommentaari
Kuidas see ikka on nii julm, et igal lapsel pole oma tuba
Ma olen nende nelja aasta jooksul, mil majas oleme elanud, ikka väga palju etteheiteid saanud [...]
4 kommentaari
Poiss või tüdruk?
Ma pean teile tegema ühe ausa ülestunnistuse ilmselt – kui ma olen kunagi ühegi rasedusega [...]
Kuidas te võiks kõik ennast natuke harida…
… ja mina lihtsalt diivanil lösutada ja ennast mitte harida. Just! Seda ma teha kavatsengi. [...]
4 kommentaari
Ei iial enam…
Olen täna ekstreemselt varajane. Ma ei mäleta, millal viimati nii vara ärkasin, et üles jäädagi [...]
5 kommentaari
Kuidas ma siin oma rõvedate klubi varsti asutan
Irooniline on muidugi see, et klubis võiks idee poolest olla vähemalt kaks inimest, äkki isegi [...]
8 kommentaari